Duosiu konkretesnį pavyzdį, pavyzdžiui, yra noras turėti namą. Kokie keblumai iškart kyla?
1. Lėšos. Namui reikia pakankamai daug finansų, vadinasi, reikės daugiau dirbti.
2. Žinios. Norint pastatyti tikrai kokybišką, ekologišką namą, reikia ne tik daugybės žinių, kurių praktiškai nėra įmanoma turėti statant pirmąkart, bet ir teisinė bazė, kuri šiai dienai Lietuvoje praktiškai draudžia statyti ekologiškai. Įsivaizduoju, kad galima bandyti eiti kryžiaus kelius, bet kiek tai kainuos laiko, pinigų ir nervų tiek pačiam, tiek sistemoje dirbantiems atsakingiems žmonėms, kuriems atrodysi dar vienas keistuolis.
Tęsiant mintį dėl žinių, tai tam reikia ne tik statybinių žinių. Reikia išsirinkti tinkamą energetiškai vietą namui, paisyti vastu šastros rekomendacijų ir t.t. Galų gale viską apjungti su realiom galimybėm ir kai kuriais pragmatiškais dalykais, kaip susisiekimas ir t.t. Net ir nesistengiant siekti tobulumo, darbo yra tiek, kad namas tampa viso gyvenimo projektas.
Vis tik daugelis nebeapsikentę gyvenimo daugiabutyje, stato namus. Man šitoje vietoje yra dilema. Ar verta gaišti savo brangų laiką, aukoti pinigus ir sveikatą? Ir atsakymo šitoje vietoje nėra ir nebus.
Namas yra ryškus pavyzdys, bet panaši situacija yra su kiekvienu materialiu noru mūsų gyvenime. Per juos kenčiam, mokomės ir tobulėjam
![Smile :)](./images/smilies/icon_e_smile.gif)
Bet iš esmės tik todėl, kad nesugebam pilnai iškart atsiduoti Dievui. Bet kaip tu atsiduosi, gimęs ir užaugęs Kalijūgoj, nežinia ką praeituose gyvenimuose veikęs, mėsom ilgąlaik prasimaitinęs, gyvendamas degradavusioj visuomenėj, veikiamas įvairių baisių agregorų ir t.t. Čia toks užburtas ratas - kad nei suvokti pilnai įmanoma, nei juolab aprašyt.
Ir visgi reikia stengtis pasiekti tą lygį, kai sprendimą priimi tik po ilgos, gilios meditacijos. Iki tol veikia materialios energijos ir jos priima sprendimus už mus.
P.S. Ką tik grįžau iš tėvų namo/sodybos. Vakare būti gamtoje yra nedidelis rojus Žemėje. Norisi lėkti iš savo buto ir būti.
Nežinau, ar kas supras mano šituos svaičiojimus, galbūt ne visi taip sudėtingai žiūri. Aš ir pats nemoku žodžiais perteikti šito momento. Reziumė tokia, kad Kali amžius - tai kažkoks kosmosas. Kartokim šventą vardą, nepamirškim Dievo, kontempliuokim, medituokim, ieškokim savęs ir įvyks tai, kas gali įvykti geriausio.